James og Cynthia Green? Denne vej.
ADOPTIONSKONTOR
Okay. James og Cynthia Green.
- Oak Lane Road 13, Stanleyville. - Ja.
Vent. I har ikke svaret på, hvad der kvalificerer jer.
Nej. Der var ikke så meget plads.
Og vi havde en del at sige.
Og her på side fire ...
Der spørges: "Hvilke erfaringer har gjort jer mest parat?"
Der har I bare skrevet "Timothy".
Ja.
I har kun en chance her, hvis I lægger alle kortene på bordet.
Ja.
Det er derfor, vi gerne vil fortælle vores historie.
Okay.
Der er lige én ting.
I får svært ved at tro den.
Det begyndte sidste september.
Vi havde prøvet at få børn i årevis. Så fik vi nyheden af dr. Hunt.
I kunne ikke have arbejdet hårdere på det.
Eller gjort mere.
Vi har prøvet alt rent medicinsk, og det har kostet jer en formue.
Men der kommer et tidspunkt, hvor man ...
... hvor man må acceptere ...
Det gør mig virkelig ondt.
Vent!
Kom, skat. Kom så. Kom så.
Vil du trykke på knappen? Tryk bare på knappen.
Det var flot. Hvad skulle jeg gøre uden dig?
Giv mig fem!
Så kørte vi hjem.
Vi vendte tilbage på arbejde, og livet gik videre.
Vi køber en hundehvalp.
Jeg vil ikke have en hundehvalp.
STANLEYVILLE VERDENS BLYANT-HOVEDSTAD
SPAR PÅ VANDET UNDER TØRKEN
RED FABRIKKEN
- Hej. - Hej.
CRUDSTAFF HOUSE BLYANTMUSEUM
Hej, Tommy.
Værsgo. Vi ses indenfor.
RED FABRIKKEN MØDE PÅ TIRSDAG
Godt arbejde.
STANLEYVILLE BLYANTFABRIK
Ligesom alle gode historier begyndte blyantfabrikken, -
- det her museum og selve byen med en drøm.
Stanley Crudstaff, vores grundlægger.
Det her er hans skrivebord. Følg venligst med.
Er du sulten?
Hej, søs. Jeg vil bare lige tjekke, at du stadig er frisk på det i morgen.
Vi kan godt lægge hus til.
Ungerne har lige give Bart en ny grill. Den er helt utrolig.
Hej, det er Allen Rust fra Sisters of Mercy-hospitalet.
Vær rar at ringe tilbage til mig angående en ubetalt regning.
Tak.
Skat ...
Livet må gå videre.
Her har vi noget jord.
Men for at gøre det til god plantemuld, -
- så det kan fungere i ens have, -
- skal man grave 30-45 centimeter dybt.
Jeg kan ikke lægge det bag mig.
Nu har du tv'et bag dig.
I årevis har vi tænkt over, hvordan vores barn ville have været.
- Lad være. - Vi kan lægge det bag os i morgen.
Bare her i aften -
- kan vi så ikke have et barn?
Du hørte lægen.
Drop det nu!
Man må aldrig give op!
Vores barn -
- ville aldrig give op.
- Ved du, hvad jeg også tror? - Jeg kan ikke ...
At vores barn -
- ville have dit gode hjerte.
Det er ikke sjovt, Jim.
Men vores barn ville være sjov.
Ikke sjov på andres bekostning -
- eller sjov ved at bøvse og prutte.
Men sjov ligesom ...
Sjov som onkel Bub.
Du ved ...
... sådan et barn, man altid tror på.
Du vil have et ærligt barn.
- Ja, det vil jeg. - Men vores barn må ikke være perfekt.
Nej, det er så irriterende.
Hvad med, at det er næsten for ærligt?
Ja. Lige præcis.
NÆSTEN FOR ÆRLIG
Vil vi have et musikalsk barn? - Helt klart.
Klarinet ligesom mig eller trommer ligesom dig?
Det ved jeg ikke.
Det eneste, jeg ved, er, at vi ville få et barn, der rocker for vildt.
Helt enig.
Skriv det ned.
Kunstnerisk set?
- Picasso med en blyant. - Jep.
Et positivt sind.
Elsk og vær elsket-typen.
Hvor god til idræt forestiller du dig, han er?
- Du var så dårlig til fodbold. - Det passer ikke.
- Jeg var en klodsmajor.
Okay, hvad så med det her?
Bare én gang fik vores fantastiske barn -
- scoret det afgørende mål.
Sådan!
Sådan, barn!
Hvad så nu?
Det har regnet.
Det skal nok gå alt sammen.
Sagde du noget, skat?
Jeg sagde ...
Hvad?
Jeg tror, den er væk.
Jim ...
Vent. Vent.
Hej.
- Hej. - Hej.
Jeg hedder Timothy.
Det er et meget almindeligt navn.
Vil du ikke vaskes lidt?
Jo. Har I et håndklæde?
- Ja, det har vi. - Ja.
Nu har det den rigtige temperatur.
Alarmcentralen.
Jeg vil gerne anmelde et forsvundet ...
Jim Green. Oak Lane Road 13.
Hej, Jim. Det er Marty fra fabrikken.
Jeg tjener lige lidt ekstra.
Nå, Marty.
Hjemme hos os har vi ...
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det her.
Er der nogen, der har anmeldt et forsvundet ...
Jim? Jim, er du der?
Jeg stak engang af hjemmefra. Jeg kan ikke huske hvorfor.
Jeg kom ikke særlig langt.
Hvad med dig?
Er du stukket af?
Nej.
Kom.
Dine forældre er sikkert bekymrede, og de ...
... undrer sig nok.
Cindy!
Skat?
Der er noget, du skal se.
Der er faktisk noget, du skal se.
Hej.
Se, hvor fin og ren du er nu.
- Er det ...? - Ja.
Vær sød ikke at spørge om mine blade.
- Okay. - Nej, nej.
Men I må godt kigge på dem. Hvis I vil.
Det er usædvanligt at have sådan nogle.
Jep.
Må jeg lige ...?
Undskyld.
Nu har jeg endnu flere spørgsmål.
Skat, du er nødt til at se ude bagved.
Jeg er lige udenfor.
Hej.
Hej, Donnie!
Falsk alarm.
Vi troede, her var indbrud.
Det var bare en vaskebjørn. Og dens familie.
Vi jog den selv bort, så alt er ...
- Alt er i orden. - Er du sikker?
Ja, helt sikker. Alt er i orden.
Jim, er der noget, du ikke fortæller os?
Nej. Hvorfor spørger I?
Du ved godt, vi skal spare på vandet.
Aflevér din sprinkler, og så gør vi ikke mere ved det her.
Men det har regnet.
Nej, det har ej.
Medmindre det kun regnede her hos jer.
Ser man det. Fantastisk, ikke?
Nå, Green. Du er heldig.
Ja, det er jeg.
Lige præcis.
Ind med den igen. Sådan.
- Tak. - Det var så lidt.
Vi kan godt lide at spise frisk, sund mad her.
Masser af grøntsager fra vores egen have.
Jeg er nok mest kendt for mine tomater. Jeg sylter en del.
Men jeg går også ind for en lille snack inden sengetid.
Hvordan går det?
Fint.
Det er Jim, og jeg hedder Cindy.
Du kan bare kalde os ...
- Cindy og Jim. - Hvorfor skulle jeg gøre det?
Det er okay. Du kan ...
Kald os bare hr. og fru Green. Det er der ikke mange, der gør, men ...
Mor, helt ærligt.
Far.
Må jeg lige tale med dig, Jim?
- Han kaldte mig mor. - Ja.
- Han kaldte dig for far. - Ja.
Der var 54 pigenavne på den liste og kun ét drengenavn.
Timothy.
Er han vores?
Det har jeg på fornemmelsen.
Forsigtig.
Så.
Det var, som om alting lige pludselig havde forandret sig.
Der var han med sine blade.
- Det var lige meget, hvor han kom fra. - Han var vores.
- Og vi var en familie. - Ja, det var vi.
Er I stået af? Er I stadig med?
Det lyder lidt tosset, ikke?
Jeg har hørt værre.
- Er det rigtigt? - Nej.
Men I bruger bare den her tid, som I ønsker.
Jeg vil bare sige:
Tik-tak.
- Klart. - Okay.
Nå.
- Jeg tror, hun har glemt det. - Du kommer altid for tidligt.
Hallo?
Hej.
Goddag.
- Jeg hedder Timothy. - Rart at møde dig, Timothy.
Jim!
Jeg kom hertil i går aftes. Jeg kom ude fra haven.
Det var usædvanligt.
Hej, søs.
- Godt, I har mødt hinanden. Jim? - Ja!
Jeg er på vej. Hej, Brenda.
Hvem var det? Kommer vi for tidligt?
Så for ...
Det tror jeg ikke.
Jim?
Sådan.
- Jim! - Jeg ordner det.
Okay, knægt. Er du parat til at møde nogle mennesker?
Godt, for det er vi ikke.
Fint.
- Okay. - Okay.
Alle de børn, du skal møde i dag, de kom inde fra deres mors mave.
- Men du kommer fra ... - Haven.
Jeg ved ikke med dig, men jeg taler tit for meget.
Så måske skal vi holde nogle ting for os selv.
Som for eksempel det med haven og dine blade.
Hvorfor det?
Fordi de måske ikke kan forstå det.
Kan du forstå, at de måske ikke kan forstå det?
- Ja, det tror jeg. - Ja?
Fint!
Lad os gøre os klar til at møde nogle folk.
Okay.
Hold hjørnet nede. Tak.
Halløj, alle sammen.
Nu skal I høre.
Det er ingen hemmelighed, at vi har prøvet at få børn.
Og vi har godt nyt.
Jeg ved godt, det kommer lidt pludseligt.
Han hedder Timothy.
Vær rar ikke at spørge for meget.
Hvornår ville I fortælle mig det?
Og hvor gammel er han, og hvor kommer han fra?
Det skete pludseligt. Ligesom et mirakel.
Jeg troede, I ville have et rigtigt barn.
Jeg mener, et, der er jeres eget.
Jeg følte, han var min søn fra det øjeblik, jeg så ham.
- Undskyld. - Det her er kullene.
Hvis I havde sagt noget, kunne jeg have hjulpet jer. Bare med noget tøj.
- Hej. - Hej.
- Hvordan går det? - Fint.
- Gør det? - Ja.
Hvordan går det derovre?
Hvem har inviteret ham?
Jeg troede ikke, han ville dukke op.
Hej.
- Goddag. - Timothy.
- Hej. - Det er min far.
Hej, farfar.
Kald mig bare Store Jim.
- Okay, hej. - Okay.
Timothy, kom her.
"Farfar"?
Det er min tante Mel og min onkel Bub.
De var nærmest som en far og mor for mig.
- Hej, Timothy. - Hej.
- Goddag, unge mand. - Goddag, gamle dreng.
Vidste du godt, at jeg opfandt peanutbutter-sandwichen?
Vidste du godt, at jeg er en stor fan af dit værk?
Hej.
Hej, jeg hedder Timothy.
Hej.
- Hej. - Hej.
Så I har alle sammen ligget inde i jeres mors mave?
Hvordan var det?
- Er det, hvad du har? - Ja, jeg ved det godt.
Hvem vil spille?
Man skal dukke sig for bolden.
Lad os begynde med dig.
Ude! Du er ude!
Bevæg dig!
Du skal dukke dig for bolden, Timothy.
- Kom så. Bevæg jer! - Hvad var det, jeg sagde?
Du må lære ham det. Han forstår ikke spillet.
- Timothy. Timothy. - Der er kun fem børn tilbage.
Flyt fødderne. Bevæg dig omkring. Og hold øje med bolden.
Du er færdig.
Bevæg dig. Kom så.
Gå ind og hjælp ham.
Lad os bare sige ...
- Jeg tror ikke, det her er en god ide. - Du vil da ikke være en lyseslukker?
Nej, men kan du ikke ...?
Okay. Så kører vi.
Du skal dukke dig for bolden.
Tag den med ro. Det er ikke en olympiade.
Finten med børn er, at man aldrig ved, hvad man får.
De får problemer med helbredet. Eller noget andet.
Og hvis der opstår noget, så tager vi os af det.
Ligesom med ethvert andet normalt barn.
Det der er ikke normalt.
- Hey! - Du godeste.
- Hvorfor gjorde du det? - Ude! Du er ...
- Det er jo bare høvdingebold. - Helt ærligt.
Jeg fatter ikke, jeg siger det her, men hvad sagde du til din far, -
- efter han ramte drengen med bladene i hovedet?
- Det er kompliceret. - Jeg sagde ikke noget.
- Nå? - Men jeg svor en ed.
Jeg ville gøre alting anderledes end min far.
Jim ville være den far, han aldrig selv havde haft.
Hvad med dig?
Jeg besluttede mig for, -
- at vores søn aldrig skulle blive set som værende anderledes.
Han skulle behandles som et normalt barn.
Det var det, han skulle være. Et helt normalt barn.
Utroligt.
God farve. Stærke årer.
Ja, de er smukke, ikke?
Højst usædvanligt.
Kan man klippe dem af?
Men de er helt sunde. Hvorfor skulle man ...?
Nå ja.
Timothy, jeg har kendt Reggie længe.
Han er fantastisk med planter.
Hvis der er nogen, der kan klare det her, så er det ham.
Da jeg var på din alder, -
- havde jeg en vorte på fingeren.
De andre børn kaldte mig for Vortesvinet.
Børn kan være så grusomme.
Min far fik en læge til at brænde vorten af.
Og så var der ikke nogen, der gjorde grin med mig.
Vi vil ikke have, nogen skal gøre grin med dig.
Det er derfor, vi vil gøre det her. Hvad siger du?
Okay. Gør det bare.
Måske vil du mærke et lille prik.
Okay. Tag en dyb indånding.
Vi er her for dig.
Det kommer ikke til at virke, vel?
Nej.
Man tager dem med til lægen, ikke?
Og så giver man dem medicin, der smager grimt, og indsprøjtninger.
Det er det, man gør.
Vi troede, vi gjorde, som man skulle.
Hvad har du kommet i den? Han er ved at vælte.
Alt, han kan få brug for. Notesbøger, blyanter.
Papirlommetørklæder og lidt plaster. Faktisk er der en hel nødhjælpskasse.
Nogle sunde snacks. Grahamskiks. Dem ved jeg, du godt kan lide.
Og en lommelygte og nogle batterier.
Mor, jeg tror, jeg klarer mig.
Og et ekstra par sokker!
Hav en god dag!
- Du lægger pres på ham. - Hav den dag, du har.
I morges kom du for sent. Du har en syltetøjsplet på sweateren.
- Og du virker upassende glad. - Ja, men jeg har en god grund.
Vi har fået en dreng ...
Er der noget, -
- der forleder dig til at tro, at jeg er interesseret i det der?
- Nej, det er der ikke. - Og du bliver ved med at tale, fordi ...?
Undskyld.
Hallo?
I bedste fald, færre timer.
Og en begrænset mængde fyringer.
Som i at du mister dit job, og det gør du også.
Ikke specifikt jer to, men nogle af jer.
I værste fald vil min tante og min far -
- være nødt til at lukke fabrikken.
Jeg ved det godt.
Det vil jeg nødigt se. Det vil ingen.
Og jeg siger ikke, at det er ... Undskyld, Green?
Forstyrrer vi dig?
- Hej, skat. - Jim, de har ringet fra skolen.
- Hvad er der i vejen? - Hvor hurtigt kan du komme?
Tak, fordi I kom så hurtigt. Vi tager den slags meget alvorligt.
- Tak. - Kom. Han er her.
Timothy.
Nej.
- Hvem har gjort det her ved dig? - Han vil ikke sige hvem.
Hvad skete der?
Det var et formningsprojekt.
Et formningsprojekt?
- Lad os få vasket al den kunst væk. - Lad mig.
- Jim. - Timothy.
Den slags skete også for mig, da jeg var på din alder.
Jeg ønskede bare, min far ville støtte mig.
Men det gjorde han ikke. Hør her, hvad vi gør.
Fortæl mig navnene på de drenge, der gjorde det her ved dig.
Okay? Og så tager jeg mig af det.
Hej, chef.
Green.
- Du har vel hørt, hvad der er sket? - Ja. De kaldte mig hjem.
- Også mig. - Hvad foregår der?
Din far tager sig af det her.
Jeg syntes ikke, det gjorde noget.
Din dreng sladrede om mine drenge.
Han sladrede ikke. Det var min skyld.
Sladrede du om mine drenge?
Man kan ikke lade folk behandle en sådan. Kom.
Hvor længe har du været forælder?
Vil du virkelig tage alle hans kampe for ham?
Synes du, det er smart?
Hej.
Det var vigtigt for Jim, at Crudstaff-drengene -
- tog ansvar for det, de havde gjort ved Timothy.
- Ja. - Gjorde de så det?
Det var bare for sjov.
Han gjorde ikke modstand. Han græd ikke engang.
Det var slet ikke sjovt.
Jeg tror, det, drengene vil sige, er, at næste lørdag -
- holder vi en fødselsdagsfest ved poolen.
Timothy må meget gerne komme.
Ja!
Sig det ikke.
I tog ham med hen til de drenge, som havde plaget ham.
Han ville rigtig gerne med.
Så I lod ham bestemme.
Jeg syntes, han skulle lære at tage sine egne kampe.
Vi glemte bare at spørge, om han kunne svømme.
Flotte sokker, Green!
Var det sjovt? Var de søde ved dig?
- Var du for sej? - Jeg sparkede en pige i hovedet.
- Hvad? - Hvorfor det?
- Hun prøvede at trække mine sokker af. - Hvad? Så hun dine ...?
Det tror jeg ikke.
- Måske. - Det gjorde hun sikkert ikke.
Du må ikke lade nogen se dine blade, skat.
Det ved jeg godt, -
- men hvad gør jeg med pigen, jeg sparkede i hovedet?
Hvis du ser hende, så bare løb væk.
- Ja. - Okay.
Du ved godt, jeg så dem.
Se. Se.
- Nej. - Se nu bare.
- Hvorfor? - Du får se.
Du er ikke den eneste, der har en lille hemmelighed.
Kommer du med?
Okay.
Perfekt.
Se lige den rede.
Jeg finder inspiration til mine skulpturer i denne gade.
Naturen inspirerer mig.
Det glemte jeg næsten. Fra familien Crudstaff.
Giv endelig ordet videre.
Tak.
Vi arbejder alle sammen hårdt.
Jeg ved det godt. Det nok skal gå.
- Jim. - Hej, skat.
- Det er ikke et godt tidspunkt. - Se ud ad vinduet.
Kan du huske, han sagde, han sparkede en pige i hovedet?
- Ja. - Er det hende?
For det er han ikke gammel nok til. Du sagde, han skulle løbe væk, -
- hvis han så hende, og han løber ikke.
STANLEYVILLE VERDENS BLYANT-HOVEDSTAD
Vi ses.
Ja. Vi ses.
Ja! Ja! Ja!
Den aften ville vi sætte os ned med Timothy.
Og virkelig gå til den som forældre.
Gå til hvad?
Vi ville tage "snakken" med ham.
Den, man tager, -
- som vi ikke vidste, hvordan man skulle tage.
Det var planen.
- Hej, ven. - Men så ...
Hvad er der?
Skat, det er onkel Bub.
Vi må af sted. Kom.
- Kommer vi for sent? - Nej nej.
Bubbles er stadig iblandt os.
Jeg har småkager med til dig, hvis jeg kan smugle dem forbi politiet.
I det mindste er det ikke is.
Kan du huske det år, du begyndte at tabe håret, -
- og du overbeviste mig og Brenda om, -
- at hvis vi gav dig is, så ville det vokse ud igen?
Cinderella, kan du huske det maleri, du lavede?
Nej. Hvilket maleri?
Da din mor var på din alder, var hun lidt af en kunstner.
Nej, ikke rigtigt. Det var jeg ikke.
Hun var altid så lykkelig, når hun havde en pensel i hånden.
Nemlig.
Hun brugte dagevis på et bestemt maleri.
Ingen måtte se det, før det var helt færdigt.
- Kan du huske det? - Nej.
Det var et selvportræt.
Vi forstod det ikke. Det var forud for sin tid.
Vi grinede alle sammen.
Og du græd som pisket. Du stak af hjemmefra.
Og da du kom hjem igen, var maleriet væk.
Du havde smidt det væk.
Det havde jeg det så skidt med.
Nej, da. Åh, Bub.
Vi tager en lille pause. Bubbles, hvil du dig bare.
Kan Timothy ikke blive her?
Okay. Er det i orden?
- Det er okay, mor. - Okay.
Vi er lige herude.
Er der noget, du vil spørge om?
Passer det, du også opfandt BLT-sandwichen?
Jeg ville have taget mine børn med, hvis jeg havde vidst noget.
- Skal han ikke hvile sig? - Hent ham.
- Jeg gør det. - Nej, lad dem være.
Jeg havde ikke troet, jeg skulle høre ham le igen.
Næste.
Derefter skulle vi sørge for, Timothy bare kunne -
- være en dreng igen.
Træner Cal kan ikke se det.
Næste.
Gør os en tjeneste, træner. Det ville være rigtig godt for ham.
Det er den bedste måde, han kan få venner på.
Kom så, kom så!
Kom så, Green. Lad os se, hvad du kan.
- Ja, lad os se, hvad du kan! - Hold øje med bolden.
Du godeste!
- Hold op med at grine. - Slog du anklen?
Han er okay.
Kom så, Green!
Hold øje med bolden!
Åh gud.
- Hvad smiler du for? - Jeg kan kun blive bedre.
Erasers, løb en runde! Kom så i gang!
- Green! - Godt gået.
Løb, løb, løb.
Ikke skære hjørnerne af.
Jeg vil bare sige, -
- at jeg vil træne med ham døgnet rundt, hvis det er nødvendigt.
Sig ikke, I er den slags forældre.
- Dem, der altid er alt for involverede. - Den slags forældre er vi bestemt ikke.
Så har vi ikke et problem.
- Jim. - Kom så! Løb!
Kom så, Timothy. Hurtigere.
Løb så, Erasers!
- Hvad laver hun her? - Det ved jeg ikke.
- Der er så mange piger. - Ja, okay.
Og det betyder, man kan finde den rette pige.
Brug fødderne.
Det, din far vil sige, men som han ikke gør, er, -
- at det ville være en fejl kun at fokusere på én fisk, -
- når nu der er så mange ...
- Fisk? - Hold øje med bolden.
- Brug indersiden af foden, okay? - Jim, vil du ikke lige ...?
Det, din mor prøver på at sige ...
Kom.
- Jeg kender godt den følelse. - Gør du det?
Da jeg var på din alder, mødte jeg en pige.
Hun var noget helt særligt.
Den kreative, kunstneriske type. Jeg forstår godt, det er tiltrækkende.
Jim, hvor vil du hen med det her?
Hvad skete der så med pigen?
Jeg giftede mig med hende.
- Det var ikke der, jeg ville hen. - Det passer jo.
Okay, hold øje med bolden.
Brug indersiden. Hold dig på benene.
Perfekt!
- Perfekt, perfekt! - Se engang.
Vi ville ikke have, han skulle være perfekt.
Men det hele skulle være perfekt.
Hans barndom.
Og lige som vi begyndte at få rutinen derhjemme ...
... blev alting svært på fabrikken.
Det ser godt ud, Brian.
Chefen vil tale med dig.
- Nu? - Nu.
Du ville tale med mig?
Sæt dig ned.
Jeg hører, din dreng kom på fodboldholdet.
Ja. Ja, det gjorde han.
Er han dygtig? Det håber jeg.
Tjah ...
Det er en fortrolig liste over de første fyringer.
Det kan være, min tante og min far beslutter, at det ikke er nok.
Men de er alle sammen dygtige folk.
Green, du bestemmer ikke, hvem der skal afskediges.
Du er bare ham, der skal fortælle dem det.
Vi ses, gutter.
Hvorfor løb skelettet rundt som en tosset?
Hvorfor det, skat?
Det led af knogleskørhed.
- Jeg har en til. - Makker ...
Ikke i aften.
I må lige have mig undskyldt.
Far?
Din mor var klædt ud som en blyant den halloween.
En blå blyant.
Det var et godt kostume.
Mit hoved var viskelæderet.
Jeg havde set en del blyanter, -
- men ingen af dem var helt som din mor. Så smuk.
Men jeg turde ikke tale med hende.
Så jeg skrev en seddel i stedet.
Ja.
Hvad stod der?
"Det forekommer mig, at med en blyant -
- kan alt lade sig gøre."
Og det er sandt.
Ræk mig lige den bog der.
Alle de her ...
Alle de her notesbøger. Fra den dag af -
- fyldte jeg dem med ideer.
Ting, jeg gerne ville lave.
Jeg syntes, at følelsen af at være med til at lave noget, -
- var en fantastisk følelse.
Tænk, at vi måske ikke skal lave dem her mere.
Hvorfor ikke lave en ny slags blyant?
Det er lettere sagt end gjort.
Du kan designe den.
Og du kan tegne den.
Og så kan I bygge den sammen.
Jeg vil skrive en seddel til Joni. Godnat.
Hvordan fortæller man sit barn, at noget ikke kan lade sig gøre?